\documentclass[a4paper,12pt]{article}
%if in English:
%\usepackage[english]{babel}

% Ääkköset:
%\usepackage[T1]{fontenc}
\usepackage{isolatin1}

%\usepackage[latin1]{inputenc}
\usepackage[finnish]{babel}


%symbolipaketti:
\usepackage{amssymb}
\usepackage{latexsym}
\usepackage{amsmath}

%kuvia tulossa:
\usepackage[dvips]{graphicx}
%\input{epsf}
\usepackage{epsfig}
% Seuraava rivi poistaa kappaleiden ekan rivin sisennyksen
\setlength{\parindent}{0pt}


\newcounter{foot}
\renewcommand{\footnote}[1]{\stepcounter{foot}
                \footnotemark[\value{foot}]\footnotetext[\value{foot}]{#1}}

% Kappaleiden väliin tyhjä rivi +/- hieman
\setlength{\parskip}{1.5ex plus 0.5ex minus 0.2ex}

%\setlength{\baselineskip}{1.5ex}
%\textheight=22cm
\textwidth=14.945cm
%\topmargin=0.5cm
%\headheight=0cm
%\headsep=0cm
\oddsidemargin=0.5cm
\evensidemargin=0.5cm


% Isommat rivivälit
%\renewcommand{\baselinestretch}{1.5}
%\renewcommand{\baselinestretch}{2.0}

%%%%%%%%%%


\title{\bf Kuuden hatun menetelmä ryhmätöissä}

\author{Wilhelmiina Hämäläinen\\
Joensuun yliopisto, Tietojenkäsittelytieteen laitos\\
whamalai@cs.joensuu.fi
}

\date{}

\begin{document}

\maketitle

\thispagestyle{empty}


Edward de Bonon hattumetafora \cite{bono} on suosittu tapa tehostaa
ryhmätyöskentelyä. Ideana on, että erilaisia ajattelutapoja kuvataan
erivärisillä hatuilla, joita yksittäiset ryhmän jäsenet tai koko ryhmä
voivat vaihdella tarpeen mukaan. Käytössä on kuusi eriväristä hattua:
valkoinen, punainen, musta, keltainen, vihreä ja sininen, jotka
kuvaavat informatiivista, emotionaalista, kriittistä, optimistista,
luovaa ja reflektoivaa asennetta tai ajattelutapaa.


\section{Hattujen värit}

De Bonon hattujen värit kuvaavat seuraavia ajattelutapoja ja
asenteita:

\begin{description}

\item Valkoinen\\
Valkoinen hattu -- kuin valkoinen paperi -- korostaa neutraaliutta ja
objektiivisia faktoja. Valkoisen hatun haltija keskittyy vain
faktoihin: Mitä tietoa on saatavilla? Mikä on relevanttia? Mitä tietoa
tarvitaan ja miten sitä hankitaan?

{\bf Ohje: Käytä aikaa faktojen keruuseen ja tutkimiseen!}

\item Punainen\\
Punainen symboloi tulta ja lämpöä, mutta se voi liittyä myös
vihastumiseen (''nähdä punaista''). Punainen hattu korostaa tunteiden,
aavistusten ja intuition huomioimista. Tavallisesti länsimaisessa
keskustelussa vältellään tunteiden ilmaisemista, elleivät ne ole
loogisesti perusteltuja, mutta punainen hattu antaa luvan esittää
tunneperäisiä argumentteja ja kertoa aavistuksistaan ilman 
järkiperusteita tai selittelyä. Bono korostaa, että tärkeää kuunnella
intuitiotaan, vaikkei osaisikaan perustella sitä sanoin. Punaisen
hatun haltija miettii myös, miltä toisista tuntuu ja yrittää ymmärtää
toisten emotionaalisia reaktioita. 

{\bf Ohje: Kuuntele tuntemuksiasi ja intuitiotasi! Mutta älä mieti liian
pitkään tai ankarasti!}

\item Musta\\
Musta väri -- kuin tuomarin viitta -- symboloi kriittisyyttä ja
varovaisuutta. Se kuvaa loogisessa mielessä negatiivista asennetta,
mutta ei ole suinkaan negatiivinen hattu. 
Mustan hatun haltija pohtii, mitä riskejä ja vaaroja
ideaan liittyy ja pyrkii tunnistamaan mahdolliset vaikeudet ja
ongelmat. Musta hattu on hyvin tärkeä, sillä se auttaa löytämään
suunnitelman heikot kohdat ajoissa. Mustaa hattua käyttäessä on tärkeää
pysyä loogisesta ja esittää perusteltua kriitiikkiä. Negatiiviset
tunteet sen sijaan kuuluvat punaisen hatun alaan. Toiseksi kannattaa
muistaa, että se mikä on pieninä määrinä hyvä lääke on suurina määrinä
kuolemaksi. Musta hattu on arvokas, mutta sitä ei saa käyttää liikaa,
ettei se tuhoa luovia ideoita.

{\bf Ohje: Pohdi, mitä ongelmia ideaan liittyy!}


\item Keltainen\\
Keltainen hattu syboloi aurinkoa, positiivista ja raknetavaa
asennetta. Keltaisen hatun haltija on optimistinen, hän uskoo ratkaisuun
ja miettii sen etuja ja hyötyjä. Keltaisella hatulla on energiaa ja
tehokuutta, joiden avulla työ saadaan tehdyksi. On syytä huomata, että
keltainen hattu on loogisesti positiivinen, erotuksena positiivisista
tunteista, jotka kuuluvat punaiselle hatulle.

{\bf Ohje: Ole optimistinen ja toiveikas!}

\item Vihreä\\
Vihreä väri symboloi uusien versojen kasvua ja liikettä. Vihreän hatun
haltija on luova ja kekseliäs. Hän ehdottaa uusia ideoita,
vaihtoehtoja ja mahdollisuuksia.  

{\bf Ohje: Ole luova ja jalosta uusia ideoita!}

\item Sininen\\
Sininen hattu kuvastaa taivaan sineä, korkeampaa ajattelutasoa ja
laajaa kokonaisnäkemystä. Usein se liitetään meta-ajatteluun,
"ajattelun ajatteluun". Sinisen hatun haltija tarkkailee ja reflektoi 
keskusteluprosessia, suunnittelee ryhmän toimintaa ja ajankäyttöä sekä 
tekee yhteenvetoja ja johtopäätöksiä. Sininen hattu myös tunnistaa,
mitä väriä kulloinkin tarvitaan ja voi kutsua
muita hattuja. Tyypillisesti sinistä hattua käyttää ryhmän johtaja. 

{\bf Ohje:  Katso asioita korkeammasta ja laajemmasta perspektiivistä!}

\end{description}

\section{Kuinka hattuja käytetään?} 

Bonon hattumetaforassa korostetaan erityisesti, ettei kellään
ole vain yhtä pysyvää hattua, vaan kukatahansa voi ottaa minkätahansa
hatun tilanteen mukaan. Jokaisella ihmisellä on varmasti oma
''suosikkihattunsa'' eli tyypillinen ajattelu- ja asennoitumistapansa
ja ryhmällä on suuri kiusaus luokitella jäsenet tyypillisen
ajattelutapansa mukaan. Tässä on kuitenkin se vaara, että ihmiset
jäävät ''hattujensa vangeiksi'': he eivät enää uskalla vaihtaa kerran
ottamaansa asennetta tai roolia. Niinpä Bono korostaakin, ettei
hatuilla ole tarkoitus luokitella ihmisiä vaan ajattelutyylejä, jotka
ovat vaihdettavissa kuten hatut. 

Yleensä hatut ovat vain kuvitteellisia, mutta ryhmän jäsenet voivat
tehdä myös fyysiset hatut tai ainakin pitää hattujen
kuvat esillä, jotta niitä muistetaan käyttää. Tärkeää on, että muut
ryhmän jäsenet tietävät, mikä hattu on kulloinkin käytössä. Silloin
ryhmän jäsenet uskaltavat ottaa itselleen vastakkaisia rooleja ja
esittää jopa sellaisia näkemyksiä, joihin eivät itse usko. Täten
ryhmän jäsenet kykenevät erottamaan oman egon suorituksestaan; ajattelua ei
tarvitse käyttää enää egon pönkitysvälineenä (osoittamaan, kuinka
fiksu itse on), vaan ryhmän työkaluna (herättämään hedelmällistä keskustelua). 
Toisaalta hattujen avulla voidaan myös ohjailla jäsenten
lukkiutuneita asenteita,  esimerkiksi pyytää jotakuta riisumaan musta
hattunsa ja ottamaan tilalle vaihteeksi keltainen hattu. 

Hattuja voi käyttää yksinkin, mutta erityisesti ne sopivat
ryhmätyöskentelyyn.  Ryhmätyössä hattuja voidaan käyttää
satunnaisesti, pyytämällä jotakuta henkilöä tai koko ryhmää pistämään
tietynvärinen hattu päähänsä tarpeen mukaan. Toinen tapa on käyttää
niitä systemaattisesti, käymällä kaikki hatut läpi jossain
järjestyksessä.  Sopiva järjestys riippuu aina tilanteesta, eikä ole
olemassa yhtä oikeaa järjestystä. Esimerkiksi uuden ongelman
ratkaisussa hatut voisivat vaihtua seuraavassa järjestyksessä:

\begin{enumerate}
\item Valkoinen: hanki informaatiota
\item Vihreä: uusia ideoita ja ehdotuksia (brainstorming)
\item Keltainen + Musta: arvioi vaihtoehtoja
\item Punainen: miltä suunnitelma tuntuu?
\item Sininen: päätä mitä ajatellaan seuraavaksi
\end{enumerate}

Bonon suosittelemassa {\em rinnakkaisessa ajattelussa} koko ryhmä
käyttää aina samanväristä hattua yhtaikaa. Ideana on, että kaikki
ajattelevat samasta näkökulmasta yhtaikaa, mutta näkökulmaa
vaihdellaan. Tällöin kaikki näkökulmat tulee huomioitua, mutta värien
sekamelska ei hämmennä ryhmäläisiä.

\begin{figure}
\begin{center}
\includegraphics[width=0.24\textwidth]{punhattu.ps}
\includegraphics[width=0.24\textwidth]{mustahattu.ps}
\includegraphics[width=0.24\textwidth]{sinhattu.ps}
\includegraphics[width=0.24\textwidth]{kirjavahattu.ps}
\caption{TEPE-kurssilaisten askartelemia hattuja.}
\end{center}
\end{figure}

\section{Ryhmäjako hatuilla}

Tasapainoisessa ryhmässä kaikki hatut ovat edustettuina: siinä
huomioidaan niin tieto kuin tunteet, se on toiveikas ja varovainen,
luova ja reflektoiva. Niinpä herääkin ajatus, voisiko ihmisten
luontaisia hattuja hyödyntää tasapainoista ryhmää
muodostettaessa. Kuten de Bono varoittaa, ei ihmisiä voi eikä saa
luokitella yksikäsitteisiin kategorioihin, mutta toisaalta  on tärkeää
tiedostaa omat tyypilliset ajattelutapansa ja suosikkiroolinsa
ryhmässä. Vasta tämän jälkeen on mahdollista kokeilla ja kehittää
niitä puolia, joita on yleensä laiminlyönyt. 

Tämän ajatuksen inspiroimana päätimme kokeilla kuuden hatun metodia
hieman sovellettuna Joensuun yliopiston ''Tietojenkäsittelytieteen
teoreettiset perusteet'' (TEPE) -kurssilla ryhmien muodostuksen apuna.
Kategorisoinnin välttämiseksi opiskelijoita rohkaistiin käyttämään
useita värejä, jotka tuntuivat omimmilta. Tuloksena saattoi olla
esimerkiksi vihreä hattu, jossa sininen sulka ja punainen omena, tai
kirjava hattu, jossa kaikki värit olivat edustettuina.
Kun jokainen oli askarrellut oman hattunsa kurssilaisia pyydettiin
muodostamaan ryhmiä, joista löytyisi mahdollisimman tasapainoinen
kirjo kaikkia värejä.

\section{Tyypilliset hatut}

De Bonon mukaan länsimainen ajattelu koskee tyypillisesti sitä, ''mikä
on''. Sitä hallitsevat analyysi, tuomio ja argumentointi -- sininen,
valkoinen ja musta hattu. Sen sijaan se unohtaa kokonaan ajattelun
toisen aspektin, sen, ''mitä voisi olla'' -- konstruktiivisen, luovan
ja toiveikkaan ajattelun, jossa myös intuitiolla ja tuntemuksilla on
sijaa. Keltainen, vihreä ja punainen hattu muistuttavat näiden
aspektien tärkeydestä.


Toisaalta on argumentoitu \cite{mindtools}, että monet menestyvät
ihmiset ajattelevat hyvin rationaalisesti ja positiivisesti. Sen
sijaan he usein unohtavat tarkastella ongelmaa emotionaalisesta,
intuitiivisesta, luovasta tai negatiivisesta näkökulmasta. Toisin
sanoen sininen, valkoinen ja keltainen hattu ovat ahkerassa käytössä,
mutta punainen, vihreä ja musta ovat unohtuneet naulakkoon.

Ihmisten luontaisissa hattuvalinnoissa on varmasti myös
kulttuurillisia eroja. Kokeillessamme sovellettua hattumenetelmää
TEPE-kurssilla huomasimme selviä väritendenssejä suomalaisten ja
ulkomaalaisten opiskelijoiden välillä. Kaikille opiskelijoille oli
tyypillistä punaisen ja mustan välttäminen. Ilmeisesti tunteiden
ilmaisu koettiin vieraana opiskeluympäristössä, mutta myös looginen
kriittisyys koettiin negatiivisena tai siihen ei ollut totuttu.
Suomalaiset opiskelijat valitsivat tyypillisesti keltaista, sinistä ja
valkoista sekä jonkin verran vihreää. Punaista käytettiin vain
ripauksina ja mustaa uskalsi valita vain
aniharva. Ulkomaalaisopiskelijat, jotka olivat pääasiassa
Itä-Euroopasta, valitsivat hattuihinsa eniten valkoista ja
sinistä. Mustaa, punaista ja keltaista oli vain pieniä
ripauksia. Yllättäen kukaan ulkomaalaisista ei käyttänyt vihreää. Koko
joukosta (noin 50 opiskelijaa) löytyi vain kolme rohkeaa poikkeusta:
yksi punainen ja kaksi mustaa hattua. Kurssin kuluessa punamustin
ryhmä osoittautui kaikkein toimivimmaksi ja sai parhaita tuloksia!


\section{Johtopäätökset}

Sovellus de Bonon hattumenetelmästä osoittautui hauskaksi ja
toimivaksi tavaksi muodostaa ryhmiä. Ryhmät kuitenkin muuttuivat
kurssin aikana (mm. suomenkieliset ja englanninkieliset hakeutuivat
omiin ryhmiinsä) ja valitettavan monessa ryhmässä kävi kato, niin
ettei alkuperäisestä kokoonpanosta ollut jäljellä
paljoakaan. Poikkeuksellisen toimivaksi ryhmäksi kuitenkin osoittautui
se, jossa oli alkujaankin vahvin edustus kaikkia värejä. 

De Bonon alkuperäinen hattuidea olisi myös kokeilemisen
arvoinen. Erityisesti rinnakkaista ajattelua yhteisin hatuin voisi
käyttää ryhmän koossapitämiseen ja työn hallintaan. Ryhmätyössä
tarvitaan välillä prosessin ulkopuolelle asettumista ja itse prosessin
arviointia. Tämä tehtävä voidaan antaa ryhmän johtajalle, mutta yhden
vastuunkantajan valinta ei ole tasapuolinen ratkaisu, eikä sopivaa
johtajaa aina löydy. Mikäli koko ryhmä ottaa välillä sinisen hatun ja
pysähtyy tarkastelemaan prosessia kokonaisuutena, tulee vastuu jaettua
tasaisesti. Oma kysymyksensä on, kuinka halukkaita opiskelijat ovat
leikkimään hattuleikkiä joka istunnon aikana. 


%kirjaintunnisteet viitteisiin:
\bibliographystyle{alpha}

\bibliography{tkanta}


\end{document}


